"Rakkaat lapset, todellisen, elävän läsnäoloni teidän keskellänne pitäisi tehdä teidät iloisiksi, sillä se on Poikani suurta rakkautta. Hän lähettää minut luoksenne, että äidillisellä rakkaudella toisin teille turvallisuutta; että ymmärtäisitte että tuska ja ilo, kärsimys ja rakkaus saavat sielunne elämään vahvasti; että kutsun teitä uudestaan kirkastamaan Jeesuksen sydäntä, uskon ydintä, eukaristiaa. Päivästä päivään, vuosisatojen ajan, Poikani palaa luoksenne elävänä - Hän palaa luoksenne, vaikka ei ole koskaan teitä jättänyt. Kun yksi teistä, lapseni, palaa Hänen luoksensa, äidillinen sydämeni hypähtää ilosta. Sen tähden, lapseni, palatkaa eukaristian ja Poikani luo. Tie Poikani luo on vaikea, täynnä luopumista, mutta lopussa loistaa aina valo. Ymmärrän tuskanne ja kärsimyksenne ja kuivaan kyyneleenne äidillisellä rakkaudella. Luottakaa Poikaani, sillä Hän auttaa teitä tavalla, jota ette osaa edes pyytää. Teidän, minun lasteni, pitäisi olla huolissanne vain sielustanne, sillä se on ainoa asia, joka kuuluu teille maan päällä. Tuotte sen joko likaisena tai puhtaana taivaallisen Isän eteen. Muistakaa, että usko Poikani rakkauteen palkitaan aina. Pyydän teitä aivan erityisellä tavalla rukoilemaan niiden puolesta, jotka Poikani on kutsunut elämään esimerkkinsä mukaan ja rakastamaan laumaansa. Kiitos. "
"Rakkaat lapset, olen tullut luoksenne, teidän keskuuteenne, että antaisitte minulle huolenne, jotta voisin esittää ne Pojalleni ja rukoilla puolestanne Hänen edessään teidän hyväksenne. Tiedän, että teillä jokaisella on omat huolensa ja koettelemuksensa. Siksi kutsun teitä äidillisellä tavalla Poikani pöydän ääreen. Hän murtaa teille leipää ja antaa itsensä teille. Hän antaa teille toivon. Hän odottaa teiltä enemmän uskoa, toivoa ja tyyneyttä. Hän odottaa, että käytte sisäistä taistelua itsekkyyttä, tuomitsemista ja inhimillisiä heikkouksianne vastaan. Siksi sanon teille äitinä: rukoilkaa! Sillä rukous antaa teille voimaa sisäiseen taisteluun. Poikani sanoi minulle usein, kun Hän oli pieni, että monet tulevat rakastamaan minua ja kutsumaan minua äidiksi. Teidän keskellänne minä tunnen rakkauden. Kiitos. Sen rakkauden tähden pyydän Pojaltani, ettei kukaan teistä, lapseni, palaisi kotiin samanlaisena kuin hän tänne tuli; rukoilen, että veisitte mukananne mahdollisimman paljon toivoa, laupeutta ja rakkautta; että olisitte rakkauden apostoleitani, jotka todistavat elämällään, että taivaallinen Isä on elämän eikä kuoleman lähde. Rakkaat lapset, äidillisellä tavalla pyydän teitä jälleen rukoilemaan niiden puolesta, jotka Poikani on valinnut, heidän siunattujen käsiensä, teidän paimentenne puolesta, jotta he voisivat julistaa Poikaani mahdollisimman suurella rakkaudella ja näin saisivat aikaan kääntymyksiä. Kiitos. "