"Rakkaat lapset, kiitos siitä, että vastaatte yhä kutsuuni ja että kokoonnutte tänne minun, taivaallisen äitinne, ympärille. Tiedän, että ajattelette minua rakkaudella ja toivolla. Minäkin tunnen rakkautta teitä kaikkia kohtaan, samoin kuin rakas Poikani, Hän, joka laupiaassa rakkaudessaan lähettää minut luoksenne yhä uudestaan. Hän, joka oli ihminen, Hän, joka oli ja on Jumala, yksi ja kolmiyhteinen, Hän, joka kärsi teidän vuoksenne ruumiissaan ja sielussaan, Hän, joka teki itsestään leivän sielujenne ravinnoksi ja pelastukseksi. Lapseni, opetan teitä tulemaan Hänen rakkautensa arvoisiksi, suuntaamaan ajatuksenne Häneen ja elämään Hänestä. Rakkauteni apostolit, verhoan teidät viittaani, sillä äitinä haluan suojella teitä. Pyydän teitä rukoilemaan koko maailman puolesta. Sydämeni tuntee tuskaa. Synnit lisääntyvät, niitä on liikaa. Mutta teidän avullanne, jotka olette nöyriä, vaatimattomia, täynnä rakkautta, huomaamattomia ja pyhiä, minun sydämeni saa voiton. Rakastakaa Poikaani enemmän kuin mitään muuta ja ja koko maailmaa Hänen kauttaan. Älkää koskaan unohtako, että jokaisella teidän veljistänne on jotain kallisarvoista - sielu. Lapseni, rakastakaa siksi kaikkia niitä, jotka eivät tunne Poikaani, jotta heistä rukouksen ja rukouksesta syntyvän rakkauden kautta tulisi parempia, jotta heissä oleva hyvyys voittaisi, jotta sielut pelastuisivat ja saisivat iankaikkisen elämän. Apostolini, lapseni, Poikani kehotti teitä rakastamaan toisianne. Olkoon se kirjoitettuna sydämiinne. Yrittäkää rukouksen avulla elää siinä rakkaudessa. Kiitos. "
"Rakkaat lapset, kuka osaisi puhua teille rakkaudesta ja Poikani kärsimyksestä paremmin kuin minä? Elin Hänen kanssaan, kärsin Hänen kanssaan. Maan päällä eläessäni tunsin tuskaa, koska olin äiti. Poikani rakasti taivaallisen Isän, tosi Jumalan, ajatuksia ja töitä. Ja kuten Hän minulle sanoi, Hän tuli pelastamaan teidät. Salasin tuskani rakkauden avulla, mutta teillä, lapseni, on paljon kysymyksiä. Te ette ymmärrä kärsimystä. Ette ymmärrä, että teidän täytyy hyväksyä kärsimys ja kestää se Jumalan rakkauden avulla. Jokainen ihminen joutuu kärsimään enemmän tai vähemmän. Mutta kun ihmisellä on rauha sielussaan ja hän on armon tilassa, hänellä on toivoa. Se toivo on minun Poikani, Jumalasta syntynyt Jumala. Hänen sanansa ovat ikuisen elämän siemeniä, hyviin sieluihin istutettuina ne kantavat paljon hedelmää. Poikani kärsi, koska Hän kantoi teidän syntinne. Tietäkää siis te, lapseni ja rakkauteni apostolit, jotka kärsitte, että kärsimyksenne muuttuu valoksi ja kunniaksi. Lapseni, kun kestätte tuskaa ja kärsitte, taivas tulee sisimpäänne, ja te annatte palan taivasta ja paljon toivoa kaikille niille, jotka ovat lähellänne. Kiitos. "