"Rakkaat lapset, äidillinen sydämeni kärsii, kun katson lapsiani, jotka eivät rakasta totuutta, vaan kätkevät sen, kun katson lapsiani, jotka eivät rukoile sydämellään ja teoillaan. Olen surullinen, kun sanon Pojalleni, että monilla lapsillani ei ole enää uskoa, eivätkä he tunne Häntä, minun Poikaani. Siksi pyydän teitä, rakkauteni apostolit: yrittäkää katsoa syvälle ihmisten sydämiin, niin löydätte varmasti pienen kätketyn aarteen. Näin katsominen on taivaallisen Isän armoa. Se, että etsii hyvää jopa suurimman pahuuden keskellä, että yrittää ymmärtää toisia tuomitsematta - sitä minun Poikani pyytää teiltä. Ja äitinä minä pyydän teitä kuuntelemaan Häntä. Lapseni, henki on lihaa vahvempi, ja rakkauden ja tekojen kantamana se voittaa kaikki esteet. Älkää unohtako, että Poikani on rakastanut ja rakastaa teitä. Hänen rakkautensa on teidän kanssanne ja teissä, kun olette yhtä Hänen kanssaan. Hän on maailman valo eikä kukaan eikä mikään voi estää Häntä lopullisessa kunniassaan. Sen tähden, rakkauteni apostolit, älkää pelätkö todistaa totuudesta. Todistakaa siitä innokkaasti, teoilla, rakkaudella, uhrauksillanne ja ennen kaikkea nöyryydellä. Todistakaa totuudesta kaikille niille, jotka eivät ole oppineet tuntemaan Poikaani. Olen vierellänne, rohkaisen teitä. Todistakaa rakkaudesta, joka ei koskaan lopu, koska se tulee taivaalliselta Isältä, joka on ikuinen ja tarjoaa iankaikkista elämää kaikille lapsilleni. Poikani henki on teidän kanssanne. Lapseni, pyydän teitä jälleen rukoilemaan paimentenne puolesta, rukoilkaa, että Poikani rakkaus johtaisi heitä. Kiitos. "
Viimeisen päivittäisen ilmestyksen aikana 12.9.1998 Neitsyt Maria ilmoitti Jakov Cololle, että tästä lähin tämä saisi yhden ilmestyksen vuodessa, joulupäivänä 25.12. Näin tapahtui tänä vuonnakin. Ilmestys alkoi kello 14.25 ja kesti yhdeksän minuuttia. Neitsyt Maria saapui Jeesus-lapsi sylissään. Hän antoi Jakovin välityksellä seuraavan viestin:
"Rakkaat lapset, tänä armon päivänä kutsun teitä erityisellä tavalla avaamaan sydämenne ja pyytämään Jeesusta vahvistamaan uskoanne. Lapset, sydämen rukouksella, uskolla ja teoilla tulette tietämään, mitä on elää todellista kristityn elämää. Lapset, usein pimeys, kärsimykset ja murheet täyttävät sydämenne. Älkää horjuko uskossanne ja kysykö ”miksi”, koska luulette olevanne yksin ja hylättynä. Avatkaa sen sijaan sydämenne, rukoilkaa ja uskokaa lujasti, niin sydämenne tuntee Jumalan läheisyyden ja sen, ettei Hän koskaan hylkää teitä, vaan on vierellänne joka hetki. Rukouksen ja uskon kautta Jumala vastaa kaikkiin kysymyksiinne ja muuttaa kaikki kärsimyksenne, pimeyden ja murheenne valoksi. Kiitos. "