Dievmātes vēstījumi no Medjugorjes saturēt 'mīl'
Total found: 41 “Mīļie bērni! Arī šodien es jūs aicinu: esiet lūgšana! Lai lūgšana jums ir spārni, kas nes uz sastapšanos ar Dievu. Pasaule atrodas kārdinājumu brīdī, jo tā ir aizmirsusi un atstājusi Dievu. Tāpēc jūs, bērniņi, esiet tie, kas meklē un mīl Dievu vairāk par visu. Es esmu ar jums un jūs vadu pie sava Dēla, taču jums Dieva bērnu brīvībā jāsaka savs “jā”. Es aizbilstu par jums un jūs mīlu, bērniņi, ar neizmērojamo mīlestību. Paldies, ka atbildējāt uz manu aicinājumu! ”
Pēdējās ikdienas parādīšanās 12. septembrī 1998. gadā, Dievmāte pateica Jakovam Čolo, ka parādīsies viņam katru gadu, 25. decembrī, Ziemassvētkos. Tā tas notika arī šajā gadā. Jakovs nodeva mums vēstījumu:
“Mīļie bērni, visi šie gadi, kuros Dievs man ļauj būt kopā ar jums, ir tās neizmērojamās mīlestības zīme, ar kādu Dievs mīl ikvienu no jums, un zīme tam, cik ļoti Viņš jūs mīl. Bērniņi, cik daudz žēlastību jums devis Visaugstais, un ar kādām žēlastībām Viņš vēlas jūs apveltīt! Bet jūsu sirds, bērniņi, ir aizvērta un dzīvo bailēs, liedzot Jēzum pārņemt jūsu sirdi ar savu mīlestību un mieru un valdīt jūsu dzīvē. Dzīvot bez Dieva – tas nozīmē dzīvot tumsā, tā arī nekad neiepazīstot Tēva mīlestību un rūpes par katru no jums. Tāpēc, bērniņi, šodien Jēzum īpaši lūdziet to, lai kopš šīs dienas jūs savā dzīvē piedzīvotu jaunu piedzimšanu Dievā un lai jūsu dzīve kļūtu par gaismu. Šī gaisma izstaros no jums, un tādējādi jūs kļūsiet Dieva klātbūtnes liecinieki visā pasaulē un ikvienam cilvēkam, kas atrodas tumsā. Bērniņi, es jūs mīlu un ik dienas aizbilstu par jums Visaugstā priekšā. Paldies, ka atbildējāt uz manu aicinājumu! ”
“Mīļie bērni! Es, Māte, priecājos būt jūsu vidū, jo no jauna vēlos ar jums runāt par mana Dēla vārdiem un mīlestību. Es ceru, ka jūs mani pieņemsiet ar sirdi, jo mana Dēla vārdi un mīlestība ir vienīgā gaisma un cerība mūsu laikmeta tumsā. Tā ir vienīgā patiesība, un jūs, kas to pieņemsiet un tajā dzīvosiet, iemantosiet šķīstu un pazemīgu sirdi. Mans Dēls mīl tos, kas ir šķīsti un pazemīgi. Šķīstas un pazemīgas sirdis iedzīvina mana Dēla vārdus, dzīvo saskaņā ar tiem, tos izplata un dara visu, lai ikviens sadzirdētu Viņa sacīto. Mana Dēla vārdi tiem, kas tos uzklausa, no jauna sniedz dzīvību. Mana Dēla vārdi no jauna sniedz mīlestību un cerību. Tāpēc, mani mīļotie apustuļi, mani bērni, dzīvojiet saskaņā ar mana Dēla vārdiem. Mīliet cits citu, kā Viņš ir mīlējis jūs. Mīliet cits citu Viņa vārdā, atceroties Viņu. Baznīca attīstās un aug, pateicoties tiem, kuri uzklausa mana Dēla vārdus, pateicoties tiem, kuri mīl, pateicoties tiem, kuri klusējot cieš un pacieš, cerot uz galīgo atpestīšanu. Tāpēc, mani mīļotie bērni, lai jūsu pirmā doma, dienu sākot, un pēdējā, to beidzot, veltīta mana Dēla vārdiem un mīlestībai. Paldies jums! ”
“Mīļie bērni! Šajā žēlastības laikā es jūs visus aicinu atgriezties. Bērniņi, jūs maz mīlat un vēl mazāk lūdzaties. Jūs esat apmaldījušies un nezināt, kāds ir jūsu mērķis. Ņemiet krustu, raugieties uz Jēzu un sekojiet Viņam! Viņš dāvā jums sevi līdz pat nāvei uz krusta, jo Viņš jūs mīl. Bērniņi, es jūs aicinu: atsāciet lūgties ar sirdi, lai lūgšanā rastu cerību un savas dzīves jēgu. Es esmu kopā ar jums un aizlūdzu par jums. Paldies, ka atbildējāt uz manu aicinājumu! ”
“Mīļie bērni! Tas, ka nāku pie jums, ir dāvana, kuru Debesu Tēvs jums sniedz. Pateicoties Viņa mīlestībai, es nāku jums palīdzēt atrast ceļu, kas ved uz patiesību, ceļu pie mana Dēla. Es nāku jums apliecināt patiesību. Es vēlos jums atgādināt mana Dēla vārdus. Viņš sacīja pestīšanas vārdus visai pasaulei, mīlestības vārdus ikvienam – tās mīlestības, kuru Viņš pierādīja ar savu upuri. Taču vēl šodien daudzi mani bērni Viņu nepazīst, nevēlas Viņu pazīt, ir vienaldzīgi. Šīs vienaldzības dēļ mana sirds ļoti cieš. Mans Dēls vienmēr bija Tēvā. Piedzimstot šajā pasaulē, Viņš ienesa dievišķo un no manis saņēma cilvēcisko. Līdz ar Viņu Vārds ienāca mūsu vidū. Līdz ar Viņu pasaulē ienāca gaisma, kas iespiežas sirdīs, tās apgaismo un piepilda ar mīlestību un mierinājumu. Mani bērni, visi, kas mīl manu Dēlu, var Viņu redzēt, jo Viņa vaigs kļūst redzams, pateicoties tām dvēselēm, kuras ir pilnas ar mīlestību pret Viņu. Tāpēc, mani bērni, mani apustuļi, ieklausieties manī. Atstājiet tukšību un egosimu. Nedzīvojiet tikai tam, kas ir pasaulīgs un materiāls. Mīliet manu Dēlu un dariet, lai citi var skatīt Viņa vaigu, pateicoties jūsu mīlestībai pret Viņu. Es jums palīdzēšu Viņu arvien vairāk iepazīt. Es jums stāstīšu par Viņu. Paldies jums! ”
“Mīļie bērni! Lai jūsu sirds nav cieta, noslēgta, pilna baiļu! Ļaujiet manai mātes mīlestībai to apgaismot un piepildīt ar mīlestību un cerību, lai kā Māte es varētu remdēt jūsu sāpes, jo es tās pazīstu, es tās esmu izjutusi. Sāpes paceļ, un tās ir visizcilākā lūgšana. Mans Dēls īpaši mīl tos, kas cieš sāpes. Viņš mani atsūtīja tās remdēt un nest cerību. Paļaujieties uz Viņu. Es zinu, ka jums tas ir grūti, tāpēc ka redzat ap sevi aizvien vairāk tumsas. Mani bērni, tā ir jākliedē ar lūgšanu un mīlestību. Tas, kurš lūdzas un mīl, nebaidās, jo viņam ir cerība un žēlsirdīgā mīlestība, viņš redz gaismu un manu Dēlu. Jūs, savus apustuļus, es aicinu censties būt par žēlsirdīgās mīlestības un cerības paraugu. Arvien no jauna lūdziet, lai jums būtu vairāk mīlestības, jo žēlsirdīgā mīlestība nes gaismu, kas kliedē jebkādu tumsu, – tā nes manu Dēlu. Nebīstieties, jūs neesat vieni, es esmu kopā ar jums. Es jūs lūdzu: lūdzieties par saviem ganiem, lai viņiem ne mirkli netrūktu mīlestības un lai viņi ar mīlestību darbotos mana Dēla labā – darbotos ar Viņa starpniecību un Viņu pieminot. Paldies jums! ”
“Mīļie bērni! Mana Bezvainīgā Sirds asiņo, redzot jūs grēkā un grēcīgos ieradumos. Es jūs aicinu: atgriezieties pie Dieva un lūgšanas, lai jums klātos labi virs zemes. Dievs ar manu starpniecību jūs aicina, lai jūsu sirds būtu cerība un prieks visiem tiem, kuri ir tālu. Lai mans aicinājums jums ir mierinājums dvēselei un sirdij, tā ka jūs slavētu Dievu, Radītāju, kas jūs mīl un aicina uz mūžību. Bērniņi, dzīve ir īsa; izmantojiet šo laiku, lai darītu labu. Paldies, ka atbildējāt uz manu aicinājumu! ”
“Mīļie bērni! Kā Baznīcas Māte, kā jūsu Māte es smaidu, raugoties uz jums, kā jūs nākat pie manis, kā jūs pulcējaties ap mani, kā jūs mani meklējat. Manas parādīšanās jūsu vidū ir pierādījums tam, cik ļoti Debesis jūs mīl. Tās jums norāda ceļu uz mūžīgo dzīvi, uz pestīšanu. Mani apustuļi, jūs, kas cenšaties iemantot skaidru sirdi un tajā – manu Dēlu, esat uz pareizā ceļa. Jūs, kas meklējat manu Dēlu, meklējat labu ceļu. Viņš ir atstājis daudz savas mīlestības zīmju. Viņš ir atstājis cerību. Viņu ir viegli atrast, ja esat gatavi uz upuri un gandarīšanu, ja jums ir pacietība, žēlsirdība un mīlestība pret saviem tuvākajiem. Daudzi mani bērni neredz un nedzird, jo to nevēlas. Viņi nepieņem manus vārdus un darbus, taču ar manu starpniecību mans Dēls uzrunā ikvienu. Viņa Gars visus manus bērnus apgaismo Debesu Tēva gaismā, Debesu un zemes vienotībā, savstarpējā mīlestībā, jo mīlestība sauc pēc mīlestības un nodrošina to, darbi ir svarīgāki par vārdiem. Tāpēc, mani apustuļi, lūdzieties par savu Baznīcu, mīliet to un dariet mīlestības darbus. Lai cik tā būtu nodota vai ievainota, tā ir šeit, jo tā ir no Debesu Tēva. Lūdzieties par saviem ganiem, lai viņos jūs redzētu to, cik liela ir mana Dēla mīlestība. Paldies jums! ”
“Mīļie bērni! Saskaņā ar mana Dēla gribu un savu mātes mīlestību es nāku pie jums, mani bērni, bet īpaši pie tiem, kas nepazīst mana Dēla mīlestību. Es nāku pie jums, kas par mani domājat un mani piesaucat. Jums sniedzu savu mātes mīlestību un nesu sava Dēla svētību. Vai jums ir tīra un atvērta sirds, un vai jūs saskatāt dāvanas, manas klātbūtnes un mīlestības zīmes? Mani bērni, savā šīszemes dzīvē iedvesmojieties no mana piemēra. Mana dzīve bija sāpes, klusums un neierobežota ticība un paļāvība uz Debesu Tēvu. Nekas nav nejauši: ne sāpes, ne prieks, ne ciešanas, ne mīlestība. Tās visas ir žēlastības, kuras mans Dēls jums dāvā un kuras jūs ved uz mūžīgo dzīvi. Mans Dēls lūdz, lai jūs mīlat un lūdzaties Viņā. Mīlēt un lūgties Viņā – tas nozīmē (gribu jūs kā māte pamācīt) lūgties savas dvēseles klusumā, nevis tikai izsacīt lūgšanu ar savām lūpām. Tas ir arī katrs pats mazākais skaistais žests, kas darīts mana Dēla vārdā, tā ir pacietība, žēlsirdība, sāpju un upuru pieņemšana citu labad. Mani bērni, mans Dēls raugās uz jums. Lūdzieties, lai arī jūs varētu skatīt Viņa Vaigu un lai tas jums tiktu atklāts. Mani bērni, es jums atklāju vienīgo un īsto patiesību. Lūdzieties, lai to saprastu, lai spētu izplatīt mīlestību un cerību un lai spētu būt manas mīlestības apustuļi. Īpašā veidā mana mātes Sirds mīl ganus. Aizlūdziet par viņu svētītajām rokām. Paldies jums! ”
“Mīļie bērni! Mans Dēls bija mīlestības un gaismas avots, kad, būdams šajā pasaulē, uzrunāja visu tautu tautu. Mani apustuļi, sekojiet Viņa gaismai. Tas nav viegli. Jums jābūt maziem. Jums jākļūst mazākiem par citiem un ar ticības palīdzību – piepildītiem ar Viņa mīlestību. Neviens cilvēks šajā pasaulē bez ticības nevar piedzīvot brīnumaino pieredzi. Es esmu kopā ar jums. Ar savu atnākšanu un vārdiem es jums sevi atklāju; es vēlos jums apliecināt savu mīlestību un mātišķās rūpes. Mani bērni, netērējiet velti laiku, uzdodot jautājumus, uz kuriem jūs nekad nesaņemat atbildes. Jūsu šīszemes ceļa beigās Debesu Tēvs jums tās dos. Vienmēr paturiet prātā, ka Dievs zina visu; Dievs redz, Dievs mīl. Mans mīļotais Dēls apgaismo dzīvi, izkliedē tumsu; un mana mātišķā mīlestība, kas mani nes pie jums, nav izsakāma, tā ir noslēpumaina, bet reāla. Es jums atklāju savas jūtas pret jums: mīlestību, sapratni un mātišķu labvēlību. No jums, mani apustuļi, es gaidu rozes – lūgšanas, par kurām jākļūst mīlestības darbiem. Manai Mātes Sirdij tās ir visdārgākās lūgšanas. Es tās veltīju savam Dēlam, kas piedzima jūsu dēļ. Viņš uzlūko un dzird jūs. Mēs vienmēr esam kopā ar jums. Tā ir mīlestība, kas sauc, vieno, atgriež, iedrošina un piepilda. Tāpēc, mani apustuļi, vienmēr mīliet cits citu un vairāk par visu – manu Dēlu. Tas ir vienīgais ceļš, kas ved uz pestīšanu, mūžīgo dzīvi. Tā ir mana mīļākā lūgšana, kas piepilda manu sirdi ar visskaistāko rožu aromātu. Lūdziet, vienmēr lūdziet par saviem ganiem, lai viņiem būtu spēks būt par mana Dēla gaismu. Paldies jums! ”
“Mīļie bērni! Pēc Debesu Tēva gribas, būdama Māte Viņam, kas jūs mīl, es esmu šeit kopā ar jums, lai jums palīdzētu Viņu iepazīt un Viņam sekot. Mans Dēls jums ir atstājis savu pēdu nospiedumus, lai jums būtu vieglāk Viņam sekot. Nebīstieties, neesiet nedroši – es esmu ar jums! Nepieļaujiet, ka jums zūd drosme, jo to labā, kas nelūdzas, nemīl un nepazīst manu Dēlu, nepieciešams daudz lūgšanu un upuru. Jūs tiem palīdzat, saskatot viņus savus brāļus. Manas mīlestības apustuļi, uzklausiet manu balsi, kas atskan jūsos, sajūtiet manu mātes mīlestību. Tāpēc lūdzieties – lūdzieties strādādami, lūdzieties dodot. Lūdzieties ar mīlestību, lūdzieties ar darbu un domām mana Dēla vārdā. Jo vairāk mīlestības dosiet, jo vairāk to saņemsiet, – mīlestības, kas izplūst no Mīlestības un apgaismo pasauli. Pestīšana ir mīlestība, un mīlestībai nav gala. Kad mans Dēls atkal atnāks uz zemes, Viņš meklēs mīlestību jūsu sirdī. Mani bērni, Viņš jūsu dēļ veicis tik daudz mīlestības žestu. Es jūs mācu tos saskatīt, saprast un pateikties Viņam, mīlot Viņu un arvien no jauna piedodot saviem tuvākajiem. Jo mīlēt manu Dēlu nozīmē piedot. Mans Dēls netiek mīlēts, ja tuvākajam netiek piedots, ja tuvāko necenšas saprast, ja viņu tiesā. Mani bērni, kāda gan jēga no jūsu lūgšanas, ja jūs nemīlat un nepiedodat? Paldies jums! ”
“Mīļie bērni! Kad raugos uz jums, kas esat sapulcējušies ap mani, savu Māti, es redzu daudz skaidru dvēseļu, daudz tādu manu bērnu, kas tiecas pēc mīlestības un mierinājuma, bet neviens viņiem to nesniedz. Es redzu arī tos, kas dara ļaunu, jo viņiem nav laba piemēra; viņi nepazīst manu Dēlu. Labais, kas ir kluss un izplatās ar skaidru dvēseļu starpniecību, ir spēks, kas uztur šo pasauli. Tajā ir daudz grēku, bet ir arī mīlestība. Mans Dēls sūta pie jums mani – Māti, kas ir tieši tāda pati visiem, – lai es jums mācītu mīlēt un lai jūs saprastu, ka jūs visi esat brāļi. Viņš vēlas jums palīdzēt.
Manas mīlestības apustuļi, pietiek ar dedzīgu vēlēšanos ticēt un mīlēt, un mans Dēls jūs pieņems. Bet jums jābūt cienīgiem, jums nepieciešama laba griba un atvērta sirds. Mans Dēls ieiet atvērtās sirdīs. Kā Māte es vēlos, lai jūs arvien labāk iepazītu manu Dēlu – Dievu, kas dzimis no Dieva, – iepazītu to, cik liela ir Viņa mīlestība, kas jums tik ļoti nepieciešama. Viņš uzņēmās jūsu grēkus un ieguva jums pestīšanu, un pretī lūdz, lai jūs mīlat cits citu. Mans Dēls ir mīlestība. Viņš mīl bez izņēmuma visus cilvēkus, visu zemju un tautu cilvēkus. Ja jūs, mani bērni, īstenotu dzīvē mana Dēla mīlestību, Viņa valstība jau būtu virs zemes. Tāpēc, manas mīlestības apustuļi, lūdzieties, lūdzieties, lai mans Dēls un Viņa mīlestība jums būtu pēc iespējas tuvāk; lai jūs būtu mīlestības piemērs un varētu palīdzēt visiem tiem, kas manu Dēlu nepazīst. Nekad neaizmirstiet, ka mans Dēls, kas ir viens un trīsvienīgs, jūs mīl. Mīliet savus ganus un lūdziet par viņiem! Paldies jums! ”
“Mīļie bērni! Es vēršos pie jums kā jūsu Māte, taisnīgo Māte, kā to Māte, kuri mīl un cieš, kā to Māte, kuri ir svēti. Mani bērni, arī jūs varat kļūt svēti – tas atkarīgs no jums. Svēti ir tie, kas neizmērojami mīl Debesu Tēvu, tie, kuri Viņu mīl vairāk par visu. Tāpēc, mani bērni, centieties kļūt arvien labāki. Ja jūs cenšaties būt labi, jūs varat būt svēti, pat ja nedomājat, ka tādi esat. Ja domājat, ka esat labi, tad neesat pazemīgi un iedomība jūs attālina no svētuma. Šajā nemierīgajā pasaulē, kas pilna draudu, jūsu rokām, manas mīlestības apustuļi, jābūt izplestām lūgšanā un žēlsirdībā.
Bet man, mani bērni, sniedziet Rožukroņa dāvanu, rozes, kuras es tik ļoti mīlu. Manas rozes ir jūsu lūgšanas, kuras raidāt no sirds, nevis izsakāt tikai ar lūpām. Manas rozes ir jūsu lūgšanas, ticības un mīlestības izpausmes. Kad mans Dēls bija maziņš, Viņš man teica, ka man būs neskaitāmi daudz bērnu un ka viņi man sniegs daudz rožu. Es Viņu nesapratu. Tagad zinu, ka jūs esat tie bērni, kas man sniedz rozes, kad vairāk par visu mīlat manu Dēlu, kad lūdzaties no sirds un palīdzat visnabadzīgākajiem. Tās ir manas rozes. Pateicoties ticībai, dzīvē viss tiek darīts ar mīlestību, ticībai ir sveša iedomība, un tā vienmēr ir gatava piedot, nekad netiesā, vienmēr cenšas saprast savu brāli. Tāpēc, manas mīlestības apustuļi, aizlūdziet par tiem, kas neprot mīlēt, par tiem, kuri jūs nemīl, par tiem, kuri jums darījuši ļaunu, un par tiem, kas nav iepazinuši mana Dēla mīlestību. Mani bērni, es jums to lūdzu tāpēc, lai jūs atcerētos, – lūgties nozīmē mīlēt un piedot. Paldies jums! ”
“Dārgie bērni! Šodien, šajā pateicīgajā dienā, Es aicinu jūs lūgt no Dieva ticības velti. Mani bērni, izvēlaties Dievu un sāciet dzīvot un ticēt uz ko Dievs jūs aicina. Mani bērni, ticēt nozīmē atdot savu dzīvi Dieva rokās, kas jūs ir radījis un Kurš jūs neizmērojami mīl. Neesat ticīgi tikai vārdos, bet dzīvojiet un lieciniet par savu ticību ar darbiem un ar savu piemēru. Atveriet un atdodiet savu sirdi Viņam, un jūs redzēsiet, kā jūsu sirds mainās, un kā jūs apbrīnosiet Dieva darbus jūsu dzīvē. Mani bērni, nedzīvojiet bez Dieva, un tāpēc Es kā jūsu Māte aizbildinu par jums un lūdzu Savu Dēlu atjaunot jūsu sirdis, un lai Viņš piepilda jūsu dzīvi ar neizmērojamu mīlestību. Paldies, ka atbildat Manam aicinājumam! ”
“Mīļie bērni, jūs, ko mīl Mans Dēls, jūs, ko Es mīlu ar neizmērojamu Mātes mīlestību, nepieļaujiet, ka savtīgums un patmīlība valdītu pasaulē. Nepieļaujiet, ka mīlestība un labestība tiek apslēptas. Jūs, kas tiekat mīlēti, kas esat iepazinuši Mana Dēla mīlestību, atcerieties, ka būt mīlētam nozīmē mīlēt. Mani bērni, lai jums ir ticība. Kad jums ir ticība, jūs esat laimīgi un izplatāt mieru; jūsu dvēsele līksmo no prieka. Tādā dvēselē mīt Mans Dēls. Kad jūs atdodat sevi ticības dēļ, kad jūs atdodat sevi mīlestības vārdā, kad jūs darāt labu savam tuvākam, Mans Dēls smaida jūsu dvēselē. Manas mīlestības apustuļi, Es vēršos pie jums kā Māte. Es jūs pulcinu ap Sevi un vēlos jūs vadīt pa mīlestības un ticības ceļu. Pa ceļu, kas ved uz pasaules Gaismu. Es esmu šeit mīlestības un ticības dēļ, un ar Mātes svētību Es vēlos dot jums cerību un spēku jūsu ceļā, jo ceļš, kas ved pie Mana Dēla, nav viegls; tas ir pilns atteikšanās, sevis dāvāšanas, upurēšanas, piedošanas un daudz, daudz mīlestības. Bet šis ceļš ved uz mieru un laimi. Mani bērni, neticiet melīgām balsīm, kas jums stāsta par nepatiesām lietām, nepatiesu spožumu. Jūs, Mani bērni, atgriezieties pie Rakstiem. Es skatos uz jums ar neizmērojamu mīlestību, un ar Dieva žēlastību varu jums parādīties. Mani bērni, nāciet kopā ar Mani, lai jūsu dvēsele līksmo no prieka. Pateicos jums! ”
“Mīļie bērni! Debesu Tēvs manī ir darījis lielas lietas, un tieši tāpat Viņš tās dara visos, kuri Viņu maigi mīl un uzticīgi un patiesi Viņam kalpo. Mani bērni, Debesu Tēvs jūs mīl, un Viņa mīlestības dēļ esmu šeit, kopā ar jums. Viņš jūs uzrunā, bet kāpēc jūs negribat redzēt zīmes? Ar Viņu viss ir vieglāk. Arī ciešanas, kas tiek izdzīvotas kopā ar Viņu, vairs nav tik smagas, jo ir ticība, un ticība palīdz ciešanās, bet, ja ticības nav, ciešanas ieved grūtsirdībā. Ciešanas, kas tiek izturētas un veltītas Dievam, ceļ augšup. Vai gan mans Dēls ar savu ciešanu pilno upuri nav atpestījis pasauli? Es, Viņa Māte, biju kopā ar Viņu sāpēs un ciešanās tieši tāpat kā tagad esmu kopā ar jums visiem. Mani bērni, es esmu kopā ar jums gan dzīvē, gan sāpēs, gan ciešanās, gan priekā un mīlestībā, tāpēc ceriet. Cerība jums palīdz saprast, ka šeit ir dzīve. Mani bērni, es vēršos pie jums, mana balss uzrunā jūsu dvēseli, mana Sirds vēršas pie jūsu sirds. Manas mīlestības apustuļi, cik ļoti mana Mātes Sirds jūs mīl. Es tik daudz ko jums gribētu iemācīt. Cik ļoti mana Mātes Sirds vēlas, lai jūs būtu pilnīgi, bet tas iespējams tikai tad, ja jūsu dvēsele, miesa un mīlestība jūsos būs viens vesels. Es jūs lūdzu kā savus bērnus – daudz lūdzieties par Baznīcu un tās kalpiem, saviem ganiem, lai Baznīca būtu tāda, kādu to vēlas redzēt mans Dēls, – tīra kā avota ūdens un pilna mīlestības. Paldies jums! ”
“Mīļie bērni! Šī ir diena, kuru Kungs man ir devis, lai es Viņam pateiktos par ikvienu no jums, par tiem, kuri ir atgriezušies un pieņēmuši manus vēstījumus, par tiem, kas dodas pa atgriešanās un svētuma ceļu. Priecājieties, bērniņi, jo Dievs ir žēlsirdīgs un jūs visus mīl ar savu neizmērojamo mīlestību, un jūs vada uz pestīšanas ceļu ar manu nākšanu šeit. Es jūs visus mīlu un dodu jums savu Dēlu, Iai Viņš jums dāvā mieru. Paldies, ka atbildējāt uz manu aicinājumu! ”
“Mīļie bērni! Es jūs aicinu – esiet drosmīgi un nepadodieties, jo labais, pat visniecīgākais, pat visniecīgākā mīlestības zīme, uzvar ļauno, kas kļūst aizvien pamanāmāks. Mani bērni, paklausiet man, lai labais uzvarētu un lai jūs iepazītu mana Dēla mīlestību. Tā ir vislielākā laime – jūs apņem mana Dēla rokas, Viņš, kas mīl dvēseles, Viņš, kas sevi ir upurējis par jums un arvien no jauna sevi upurē Euharistijā, Viņš, kam ir mūžīgās dzīves vārdi. Iepazīt Viņa mīlestību, sekot Viņa pēdās nozīmē iemantot garīgo bagātību. Tā ir bagātība, kas piepilda ar labām emocijām un ļauj it visur saskatīt mīlestību un labo. Manas mīlestības apustuļi, mani bērni, esiet kā saules stari, kas ar mana Dēla mīlestības kvēli sasilda visus, kuri ir līdzās. Mani bērni, pasaulei ir nepieciešami mīlestības apustuļi, pasaulei nepieciešams daudz lūgšanu, taču tādu lūgšanu, kuras plūst no sirds un dvēseles, ne tikai lūpām. Mani bērni, tiecieties pēc svētuma, taču ar pazemību – ar pazemību, kas dotu iespēju manam Dēlam ar jūsu starpniecību paveikt to, ko Viņš vēlas. Mani bērni, jūsu lūgšanas, jūsu domas un darbi – tas viss jums atver vai aizver Debesu valstības vārtus. Mans Dēls jums ir parādījis ceļu un devis cerību, bet es jūs mierinu un iedrošinu, jo es, mani bērni, piedzīvoju ciešanas, bet man bija ticība un cerība. Tagad esmu atalgota ar dzīvi mana Dēla valstībā. Tāpēc paklausiet man – esiet drosmīgi un nepadodieties! Paldies jums! ”
“Mīļie bērni! Mana Mātes sirds sāp, kad raugos uz tiem saviem bērniem, kuri nemīl patiesību, uz tiem, kuri to slēpj, tāpat arī uz tiem, kuri nelūdzas ar savām jūtām un darbību. Mani māc skumjas, kad saku savam Dēlam, ka daudziem maniem bērniem vairs nav ticības, tie nepazīst Viņu – manu Dēlu. Tāpēc es jūs, manas mīlestības apustuļi, aicinu: centieties ieskatīties pašos cilvēka sirds dziļumos, un tur jūs noteikti atradīsiet kādu nelielu apslēptu dārgumu. Tā raudzīties ir Debesu Tēva žēlsirdība. Meklēt labo tur, kur ir vislielākais ļaunums, censties saprast citam citu un netiesāt – lūk, to mans Dēls jums lūdz. Un es, būdama Māte, jūs aicinu paklausīt Viņam. Mani bērni, gars ir stiprāks par miesu un, mīlestības un darbu nests, tas uzveic visus šķēršļus. Neaizmirstiet – mans Dēls ir jūs mīlējis un mīl. Viņa mīlestība ir ar jums un jūsos, kad jūs esat viens vesels ar Viņu. Viņš ir pasaules gaisma, un neviens un nekas nespēs Viņu apstādināt mūžīgajā godībā.
Tāpēc, manas mīlestības apustuļi, nebaidieties liecināt par patiesību. Lieciniet par to ar entuziasmu, ar darbiem, ar mīlestību, ar jūsu upuri un jo īpaši pazemību. Lieciniet par patiesību visiem tiem, kuri vēl nepazīst manu Dēlu. Es būšu jums līdzās. Es jūs uzmundrināšu. Lieciniet par mīlestību, kura nekad nebeidzas, jo tā ir no Debesu Tēva, kas ir mūžīgs un kas dāvā mūžību visiem maniem bērniem. Mana Dēla Gars būs jums līdzās.
Es no jauna jūs, mani bērni, aicinu: lūdzieties par saviem ganiem, lūdzieties, lai mana Dēla mīlestība viņus varētu vadīt. Paldies jums! ”
Pēdējā ikdienas parādīšanās laikā 12.09.1998. Dievmāte pateica, ka turp māk viņam būs viena parādīšanās gadā – 25.decembrī, Kristus Dzimšanas svētkos. Tā notika arī šogad. Parādīšanās sākās plkst.13.38 un ilga 9 minūtes. Dievmāte atnāca ar Jēzus Bērniņu uz rokām. Dievmāte caur Jakovu nodeva mums sekojošu vēstījumu:
“Mīļie bērni, šajā žēlastības dienā Es aicinu jūs mīlēt. Dievs jūs bezgalīgi mīl un tāpēc, bērniņi, pilni uzticības, neatskatoties atpakaļ un bez bailēm atdodiet savas sirdis Viņam, lai Dievs tās piepilda ar savu mīlestību. Nebaidieties ticēt Viņa mīlestībai un žēlsirdībai, jo Viņa mīlestība ir stiprāka par jebkuru jūsu vājumu un bailēm. Tādēļ, Mani bērni, ar mīlestības pilnām sirdīm uzticieties Jēzum un sakiet Viņam savu JĀ, jo Viņš ir vienīgais ceļš, kas ved jūs pie mūžīgā Tēva. ”